Жега – Юлия Михайлова
![Изображение](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjie4kIySoLNxfmdjUSXuNUfZIaghkKtqYHPAAYb-JrWkV-XSR-weJzbiCb_qQGE3Duu-3tosBnRsL9Z-duBsrWcc2rQDO6Lq9UAS35HXEEMKia3tQ_ylwUL2SUQlU2y-DD0JBxjrSoudE/s640/DSC_0165.jpg)
Фотограф Людмил Димитров Жарък летен ден. От онези, в които сякаш сърцето ти ще се запали и ще изгори. Дето навън след десет часа е рисково да се покажеш, излезеш, пазаруваш, та камо ли да продаваш на открито. Термометърът показва над четиридесет градуса на сянка. Продавачката в магазина за пластмасови изделия - кофи, корита, столове и други артикули бе сякаш в безтегловност. Главоболие още от сутринта не я пускаше. Сякаш главата и пулсираше ...Там... там...там... Нямаше климатик. Отвън ни навес , ни сянка от дръвче... Мараня – убийствена ! И мухи – нахални, брутални, кацаха по ръцете, краката. Тя ги удряше с палка за лев. Но те още по упорито, избегнали смъртта я лазеха и щипеха. – Дали ще оцелея, дали? – мислеше Ана, така се казваше тя. Безпаричие! И трябваше да работи, за по двеста лева на месец, без осигуровки, без нищо. Нямаше избор! Иначе трябваше да оцеляват с инвалидната пенсия на майка си. А тя мизерна, само сто и двайсе лева. Ток ли да плаща а бе изключила дори хла